Viņai ir zināšanas. Valsts himna. Diplomāti. Pat tā starptautiskais sastādīšanas kods. Faktiski trīs ceturtdaļas no 195 pasaules valstīm – 143 Apvienoto Nāciju Organizācijas dalībvalstis Papildus Vatikānam un Rietumsahārai – viņi saka, ka tā ir valsts.
Īrijas, Norvēģijas un Spānijas lēmums atzīt Neatkarīga Palestīnas valstsLēmums, kas oficiāli stājās spēkā otrdien, pieņemts gandrīz astoņus mēnešus pēc Izraēlas kara ar Hamas Gazas joslā un pēc gadu desmitiem ilga viena no pasaulē bēdīgi slavenākajām un neatrisināmākajām konfliktiem starp izraēliešiem un palestīniešiem.
Spānijas premjerministrs Pedro Sančess otrdien sacīja, ka “Palestīnas valsts atzīšana nav tikai vēsturiska taisnīguma jautājums”, bet tā ir arī “pamatprasība, ja mēs visi vēlamies panākt mieru”.
Bet ko nozīmē šī valsts oficiālā klasifikācija? Vai šīs atzīšanas, kurām ASV un lielākās Eiropas valstis nav pievienojušās, tuvinās pilnvērtīgai Palestīnas valstij un uzlabos palestīniešu dzīvi?
Pēc Rafas bombardēšanas:Netanjahu apņemas turpināt cīņu, līdz mēs pacelsim uzvaras karogu
Rovans Nikolsons, Austrālijas Flindersas universitātes starptautisko tiesību pētnieks, sacīja, ka, lai kvalificētos kā štatam, parasti ir nepieciešami četri kritēriji: pastāvīgie iedzīvotāji, konkrēta teritorija, valdība un neatkarība.
Viņš sacīja, ka valstiskuma prasības ir zināmā mērā stingras un ir diskusiju objekts.
“Standarti ir attīstījušies gadsimtu gaitā Prakse No valstīm. Tam nav vienas galīgas rakstiskas versijas; “Tas ir neskaidrs un atvērts interpretācijai,” sacīja Nikolsons, kurš ir strādājis ar tiesā izskatāmajām lietām. starptautiskā tiesaNīderlandē bāzētā Hāgas tiesa pagājušajā nedēļā lika Izraēlai pārtraukt militāro operāciju Rafā, Gazas joslā saistībā ar Dienvidāfrikas ierosināto lietu par kara noziegumiem.
“Bet viens mēģinājums to pierakstīt, uz ko cilvēki bieži norāda, ir… Montevideo 1933. gada konvencija. Ir izņēmumi. “Piemēram, jaunu valsti nevar izveidot, nelegāli iebrūkot esošajā valstī un atdalot tās daļu, kā to pirms dažiem gadiem mēģināja izdarīt Krievija ar Ukrainu.”
Tomēr Palestīnas kontekstā viens no iemesliem šaubām par Palestīnas atbilstību Montevideo konvencijā un līdzīgos formulējumos noteiktajam valstij ir tas, ka tai nav efektīvas neatkarības no Izraēlas.
Izraēlas armija okupē palestīniešu teritorijas. Izraēla pārrauga dažus civilās dzīves aspektus Fatah pārvaldītajā Rietumkrastā, un pat pirms pašreizējā kara tā lielā mērā kontrolēja piekļuvi Hamas pārvaldītajai Gazai.
Palestīnas valsts soli pa solim
Lerijs Gārbers, bijušais TU TEICI Misijas Jordānas Rietumkrastā un Gazas joslā direktors sacīja, ka ASV jau ilgu laiku ir pieņēmušas uzskatu, ka jebkura oficiāla Palestīnas valsts atzīšana jānotiek tikai tiešu sarunu ceļā starp iesaistītajām pusēm: starp izraēliešiem un palestīniešiem.
“Daudzus gadus mēs visi esam strādājuši saskaņā ar teoriju, ka tas jādara pakāpeniski,” sacīja Gārbers. “Vispirms Palestīnai jāveido dažādas valsts iezīmes, piemēram, laba pārvaldība un neatkarīga, efektīvi funkcionējoša ekonomika, un tad valstiskums būs galvenais mērķis.”
Vācija un Francija ir piebalsojušas šai nostājai un turpina to darīt.
Francijas ārlietu ministrs Stefans Segurns pagājušajā nedēļā paziņoja: “Mūsu nostāja ir skaidra: Palestīnas valsts atzīšana Francijai nav tabu.” Taču Segorns piebilda: “Šim lēmumam ir jābūt noderīgam, proti, tam (jā) jāļauj spert izšķirošu soli uz priekšu politiskā līmenī. Francija neuzskata, ka vēl ir apstākļi, lai šim lēmumam būtu reāla ietekme.” Šajā procesā.”
Bostonas Ziemeļaustrumu universitātes politikas zinātnes profesore Meja Krosa sacīja, ka jaunākie Eiropas atzinumi būtībā liecina, ka tie atzīst nākotnes Palestīnas valsts “tiekšanos”.
“Varētu teikt tehniski, no juridiskā viedokļa, tas ir tīrs simbolisms. Bet es domāju, ka tas ir vairāk nekā tas, jo nav tikai simbolika pret likumību. Ir politika – starptautiskās attiecības ir pilnas ar politiku.”
Kross sacīja, ka viena “taustāma” atzīšanās ietekme ir vēstījums, ko tās nosūta Izraēlas premjerministram Bendžaminam Netanjahu. Netanjahu vairākkārt ir noraidījis aicinājumus pēc palestīniešu suverenitātes. Tā viņš pavadīja gadus, Izraēlas mediji apgalvoja, Atbalstīt Hamas Gazā kā pretsvaru Palestīnas pašpārvaldes mēģinājumiem no Rietumkrasta virzīties uz divu valstu risinājumu.
Tam piekrīt arī tādi tiesību zinātnieki kā Marks Vīlers, kurš vada starptautisko tiesību un konstitucionālās studijas Kembridžas Universitātē. Viņš teica: “Atzinošās valstis saka: mēs tagad mainīsim (Palestīnas) statusu no vienības.” Vajadzētu Būt valstij mūsu būtībā Pretenzija Tā ir valsts. Tādējādi Izraēlai ir grūtāk noliegt Palestīnas tiesības kļūt par valsti. Viņš piebilda, ka atzīšanās ir apzināti formulēta tā, lai būtu pretrunā Netanjahu apgalvojumiem, ka nevar būt divu valstu risinājuma.
“Tas ir spēcīgs politisks instruments, kas palīdz izolēt Izraēlas Palestīnas valsts noliegumu,” sacīja Vīlers.
Palestīnas valsts atzīšana – un tās slazds
Tomēr atzīšanām ir dažas taustāmas sekas, sacīja Gārbers.
Viņš piebilda: “Viņi uzlabo diplomātiskās attiecības starp Palestīnu un atzīto valsti, tostarp potenciāli ļaujot apmainīties ar vēstniekiem. Tas ļauj viņiem parakstīt formālākus līgumus.”
“Neatkarīgi no tā, vai vienība patiešām atbilst kritērijiem, atzīšanas valstij praktiskos nolūkos ir pienākums to uzskatīt par valsti,” sacīja Nikolsons, Austrālijas tiesību zinātnieks.
Tas nozīmē, ka tā veiks tādas darbības kā pases, piešķirs amatpersonām suverēnu imunitāti un parasti rīkosies tā, it kā atzītajai organizācijai būtu tiesības pārvaldīt savu teritoriju, viņš sacīja.
Īrijas premjerministrs Saimons Heriss, skaidri atsaucoties uz to, paziņojot par savas valsts atzīšanu Palestīnai, sacīja: “Palestīnas atzīšana nav procesa beigas, bet gan sākums.”
Slovēnija un Malta ir norādījušas, ka tās varētu arī atzīt Palestīnas valsti, un palestīniešu amatpersonas ir paudušas optimismu, ka tā drīzumā varētu tikt atzīta, lai gan Izraēlas ārlietu ministrs Izraels Kats šo notikumu raksturoja kā vēstījumu palestīniešiem un pasaulei, ka “terorisms atmaksājas ”.
“Es neesmu pārliecināts, ka tas mums daudz palīdz.”
Maija sākumā ANO Ģenerālā asambleja pieņēma rezolūciju, kas paziņoja, ka palestīnieši ir tiesīgi kļūt par pilntiesīgu dalību ANO. Ģenerālā asambleja var piešķirt pilntiesīgu dalību tikai ar Drošības padomes apstiprinājumu, ko ASV, visticamāk, uzliks veto. Daļu no šī amerikāņu atbalsta Izraēlai var izskaidrot vēsturiskā izteiksmē.
Amerikas Savienotās Valstis bija viena no pirmajām valstīm, kas 1948. gadā atzina Izraēlu par neatkarīgu valsti. Tā ir lielākais ieroču piegādātājs Izraēlai. Amerikāņu diplomāti ir pieraduši attēlot Izraēlu kā vienīgo demokrātisko un drošības partneri Tuvajos Austrumos, kam ir kopīgas vērtības un intereses ar ASV.
Tomēr Eimeds Kāns, kurš strādāja pie Bila Klintona 1992. gada prezidenta vēlēšanu kampaņas, tiek raksturots kā biznesmenis. “Tiešās darbības filantrops” Viņš, kurš ceļo uz humanitāro krīžu frontēm un izmanto savu personīgo bagātību palīdzības pirkšanai un sadalei, sacīja, ka tam, kāpēc ASV neatzīst Palestīnas valsti, ir vienkāršāks izskaidrojums.
“Kādi dati kādam ir vajadzīgi, lai teiktu, ka ASV būtībā īsteno Izraēlas politiku,” viņš teica.
Viņš piebilda: “Nav pārspīlēts teikt, ka ASV dara visu, kas ir tās spēkos, lai novērstu Palestīnas atzīšanu, jo tas ierobežo Palestīnas spēju īstenot valsts funkcijas vietējā, reģionālā un starptautiskā mērogā.”
Viens piemērs, saskaņā ar Khan teikto: “ASV pat nevar pārliecināt Izraēlu atvērt savu sauszemes robežu, tāpēc tās iztērē simtiem miljonu dolāru peldošam dokam, kas gandrīz neko nepiedāvā,” atsaucoties uz doku, ko uzbūvēja ASV. Pentagons. Doks, pildot savu misiju, saskārās ar dažādām problēmām.
Omārs Šabans, Gazā bāzētā Stratēģisko pētījumu centra Pal-Think dibinātājs, šo lietu izteica diplomātiskāk.
“Protams, mēs novērtējam šo atzinību,” palestīnietis sacīja telefoniski no Briseles, kur tikās ar Eiropas amatpersonām. Shaaban aizbēga no Gazas pirms trim mēnešiem un pašlaik dzīvo Kairā. “Taču es neesmu pārliecināts, vai tas mums daudz palīdz. Situācija palestīniešiem nemaz neuzlabojas – ar karu Gazā, valdību Izraēlā, palestīniešu šķelšanos un bailēm, kas mūsos valda.”
Pirmdien Izraēlas gaisa trieciens izraisīja plašu ugunsgrēku, kurā telšu pilsētiņā Rafas pilsētā Gazā gāja bojā 45 cilvēki. Pēc tam, kad palestīniešu ģimenes steidzās uz slimnīcām, lai sagatavotu savus mirušos apbedīšanai, pasaules līderi mudināja īstenot Starptautiskās tiesas rīkojumu apturēt uzbrukumu.
Šaabans sacīja, ka palestīnieši drīzāk palīdzēs eiropiešiem apturēt Izraēlas karu Gazā, nekā atzīs valsti.
“Saņemsim palīdzību, lai apturētu slepkavību,” viņš teica.